Posar el cos
POSAR EL COS
Amb el títol Posar el cos, l’IVAM planteja tres sessions on els espais de l’Institut són habitats, intervinguts i transformats per les accions de ballarins, ballarines i performers. Posar el cos és convertir la presència física dels cossos en compromís; i així mateix, implica plantejar qüestions obertes sobre el lloc que ocupa dins de l’art contemporani la dansa performativa, però també aquella registrada i convertida en peça audiovisual, en un museu com l’IVAM.
OLGA PERICET. ENFOQUE
Olga Pericet crea una xarxa de pensadors en moviment que treballen sobre la figura de Carmen Amaya per a anar més enllà de la nostra percepció subjectiva i poder realitzar un diàleg amb ella. El present i passat quedaren enfilats, desenfocant la imatge de Carmen Amaya, a condició d’evitar tots els efectes d’imant o enfocament celebratiu que solen donar-se en el cas de personatges d’aquesta envergadura.
Olga Pericet serà el satèl·lit l’òrbita del qual gira al voltant d’una llunyana galàxia de records. L’única Carmen que ens interessa és aquesta Amaya (infra-lleu).
“El foc de l’estrela apagada sura disfressat de freqüències i tremolors que agiten un cos que es forma, ectoplasma trèmul, espectre visible. Va ser Carmen Amaya aqueixa estrela accessible, el seu ball va irradiar l’univers flamenco. Són els raigs entenimentades de Pericet i el buit intersideral que emplena el temps, es canvia en ressò d’un silenci, un ressò que impacta en la superície del firmament l’ombra projectada d’una dona Bing-Bang”. (Trobada amb el públic: Faust Olivares)