Conferència “Autopsia de un subtierro. Retrato de la Guerra Civil Española” a càrrec de Francisco Ferrándiz, organitzada per la Càtedra d’Estudis Artístics. Segles XX/XXI.
Francisco Ferrándiz
PhD en Antropologia, Universitat de Califòrnia en Berkeley,(1996) és Científic Titular del Instituto de Lengua, Literatura y Antropología (ILLA) del Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC).
Els seus camps d’interès inclouen els estudis culturals, la religiositat popular, l’antropologia visual, l’antropologia mèdica, l’antropologia del cos i l’antropologia de la violència, amb especial èmfasi en recerques relacionades amb la memòria i el trauma social. Fins al moment, els seus dos grans projectes etnogràfics han tingut com a objecte el culte espiritista de María Lionza a Veneçuela i, des de 2003, les polítiques de la memòria en l’Espanya contemporània, a través de l’anàlisi de les exhumacions de fosses comunes de la guerra civil (1936-1939).
Ha sigut Professor i/o investigador de les Universitats de Berkeley, Virginia, Central de Veneçuela, Utrecht, Autónoma del Estado de Morelos, Deusto i Extremadura. Ha impartit també docència de postgrau en les Universitats Central de Barcelona, Complutense, Rovira i Virgili i del País Basc.
En la Universitat de Deusto (1999-2006), va ser Director de la Càtedra UNESCO per a la Formación de Recursos Humanos para América Latina (2001-2002), i Director del Doctorat Migraciones y conflictos en la sociedad global (2002-2006). Actualment és Coordinador de la xarxa europea EDEN (European DoctorateEnhancement on Peace and Conflict Research), finançada pel programa Erasmus de la Comissió Europea. Ha publicat nombrosos articles en revistes nacionals i internacionals.
CÀTEDRA D’ESTUDIS ARTÍSTICS. SEGLES XX/XXI
Càtedra d’Estudis Artístics (IVAM-UV-UPV-UMH)
Directors: Juan Vicente Aliaga / Vicente Sánchez-Biosca
La vida de les imatges en la cultura contemporània desborda els espais tradicionals (materials i immaterials) en què aquestes van ser capturades en el passat, fins i tot en el recent. Els seus gèneres i registres, els seus àmbits de circulació, les seues migracions incessants donen la sensació d’oferir una experiència verge del real al mateix temps que, en aparent paradoxa, exhibeixen un orgull tecnològic res fingit.
Ara bé, per molt que els estudis d’Història de l’Art, Belles arts, Periodisme i Comunicació Audiovisual hagen tractat d’adaptar-se a les exigències d’aquest estat de coses, la labilitat de les fronteres entre creació i reflexió, tecnologia i art, mitjans de comunicació i imaginari col·lectiu, entre unes altres, exigeixen àmbits de reflexió i debat més dúctils que els propis de les carreres universitàries i la recerca tradicional. D’altra banda, a diferència de la filologia clàssica, la paleografia, l’exègesi de textos escrits, la imatge encara presenta un desajustament entre el seu impacte (emocional, conceptual, polític, memorístic) i els instruments posats en pràctica per a analitzar-la.
L’objectiu de la Càtedra Estudis Artístics, sorgida de la col·laboració entre la Universitat de València, la Universitat Politècnica de València, la Univerdad Miguel Hernández i l’IVAM, consistirà a animar aquesta reflexió sobre la vida de les imatges tant en el món de l’art com en el de la vida social, inclosa la imaginària. Ho farà amb amplitud de mires i evitant restriccions acadèmiques, artístiques o tecnològiques, però, açò sí, enriquint-se i aprofitant quants suports acadèmics, museístics i institucionals estiguen al seu abast. Per aquesta raó, la seua organització en el si de l’IVAM resulta propícia en la mesura en què pot enriquir les seues activitats, amb la reflexió sobre les exposicions, instal·lacions o conferències, així com dels cicles de projeccions.